Ана Александрова
Късна есен

chitanka.info

Навярно натежали от позлата,

окапват на дърветата листата…

Гората, ах, горката — оголява,

без дреха мръзне, плахо се смълчава.

А хорът птичи? Може би замина,

или замлъкна — болен от ангина.

Разнася ехо съскащата песен

на злия вятър: есен, есен, есен…

Препускат гневно облаците сиви,

развели, разпилели тежки гриви…

А нивите сънуват: Иде зима.

Ще падне сняг. Кожух за тях ще има.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.